Já... nejsem Seo Eun Ha.
Nepokud nejsi Seo Eun Ha, tak kdo jsi?
Já...
Jmenuji se...
Seo Eun Ho!
Stav tvé chůvy se zhoršil!
- Co tím myslíš? - Vysvětlím ti to cestou. Pojďme.
- Jak o tom víš? - Teď na to není čas.
- Pojedu s vámi. - Jsi opilý.
Má pravdu. MěI bys zůstat doma.
Jak můžu zůstat doma, když je na tom tvoje chůva špatně?
Prosím!
Prosím, nech mě jít.
Vysvětlím ti to později.
- Už mě to nepřekvapuje. - Co tím myslíš?
Přesně to, co jsem řekla.
Volali ti z nemocnice? Jak vážné to je?
Tudy se do nemocnice nejede.
Kam to jedeme?
Je máma skutečně nemocná?
Co to děláš? Zastav!
Když mi bylo devět.
Můj táta pracoval v továrně.
Kvůli nehodě přišel o prsty.
Odmítli mu dát odškodnění i bez ohledu na odstupné.
Když protestoval na střeše 15patrové budovy, tak spadl.
Tehdy jsem si uvědomil
že ty bez moci, zadupávají do země.
V ten den jsem ho poslal pryč. A rozhodl jsem se.
Že pomůžu vybudovat svět
ve kterém i lidé bez peněz, můžou být šťastní.
Za tímto účelem jsem musel získat moc.
Když se blíží tvá smrt
instinktivně si vzpomeneš na smysl tvého život.
Tohle je smysl mého života.
Co je tvůj smysl života? Není to tvoje rodina?
Nebo chceš získat Min Wooovo srdce a převzít kontrolu nad SJ Group?
- Cože? - Jeho Srdce!
Řekl jsem, že ho musíš získat. Neříkal jsem ti, ať mu dáš to svoje.
- Takhle to není. - Kim Jung Tae.
Proč jsi mi neřekla, že o tobě ví?
Myslíš, že se o něho dokážeš sama postarat?
Nebo že to udělá Min Woo?
Tvé city k němu...
cokoliv to je, musíš je mít pod kontrolou.
Rozumím.
Pro smysl mého života se už nesmím nechat oklamat.
Už mi nikdy nelži o mojí rodině.
Řekla jsem ti to jasně Min Suk Wone?
O čem to teď mluvíš?
Suk Won a švagrová.
Nejsou jenom švagrová a švagr.
Zase s tím začínáš?
Minule jsi ho podezřívala s jeho sekretářkou.
To ano. Tehdy to dávalo smysl.
Lidé mi říkali, že si to jen namýšlím a měli mě za blázna.
Co tím chceš říct?
Jak moc toho o ní víš? Chceš vůbec o ní něco vědět?
- Co je to? - Zjisti si to sám.
Pokud chceš toho o ní vědět víc.
[Díl 8. Logická deziluze]
Chcete, abych začala pracovat v hlavní kanceláři?
Moc toho neumím.
Proto chci, aby jsi tam šla a naučila se to.
- Min Woo, uč ji ty. - Já?
Patří do naší rodiny.
Měla by dělat víc, než jen vlastnit naše akcie.
Tak se senátor o ni bude méně obávat
a lépe se soustředit na prezidentské volby.
Nebude pro ostatní nepříjemné s ní pracovat?
Co když budou lidé říkat, že jsi jí dal tohle místo jenom z protekce?
Nebudou ji to pak vyčítat?
Už jsem nad tím také přemýšlel.
Začneš zcela na nejnižší pozici a zatajíš, že jsi součástí rodiny.
- Na nejnižší pozici? - Co? Nechceš?
- Ne, to ne... - Potom...
tam nech Mi Yeon taky pracovat.
- Dej ji vhodnou pozici. - Cože?
Nech Mi Yeon se taky víc naučit o vedení společnosti než bude pozdě.
Je tvoje jediná dcera.
Dobře. Začneš tam taky pracovat.
Začneš na nejnižší pozici!
Nějaké námitky?
Nevím, jestli můžu jen tak začít pracovat.
Co si mám na sebe vzít?
Tohle nemůžu mít do práce.
Min Woo. Promiň za včerejšek.
Za co?
Že jsi utekla se Suk Wonem za chůvou beze mě?
Nebo že jsi se opila a...
Za tohle bych se měI omlouvat já.
Jsem si jistý, že za neopodstatněný fyzický kontakt mě zažaluješ.
Co jsi myslela tím, že nejsi Seo Eun Ha?
- Tohle jsem řekla? - Nepamatuješ si to?
Tím jsem myslela...
že nejsem člověk, za jakého mě máš.
Za jakého člověka tě mám?
Nemyslím si, že to takhle půjde. Musím si jet koupit nové oblečení
- Půjču už. - Každopádně...
jsem rád, že se chůva zlepšila.
- Prosím? - Když už je na tom lépe.
Ano. Také jsem za to ráda.
- Uvidíme se v práci. - Seo Eun Ho.
- Víš, co je tohle? - Co je to?
Nevadí. Uvidíme se v práci.
- Dobré ráno - Tohle ti sluší.
Neměla bych předstírat, že tě neznám, když jsme teď v práci?
- Jak bych ti měla říkat? - Jen na mě nemluv.
Předstírejme, že se neznáme.
Ode dneška budou posilou našeho týmu. Prosím, představte se.
Dobrý den, jmenuji se Seo Eun Ha. Těším se na práci s vámi.
Paní Choi Mi Yeon? Nepředstavíte se?
- Musím? - Promiňte?
Dobrý den pane řediteli.
Tohle jsou naše nové zaměstnankyně. Co takhle uvítací večeře?
Těším na práci s vámi. Pane řediteli Choi Min Woo.
Budu s touhle firmou zacházet jako s vlastní.
Měla by jsi se tak chovat.
- Kde je můj stůI? - Co? Támhle...
- Co ta uvítací večeře... - Prosímtě!
Můžete sedět u okna.
Do práce.
Kolik toho o ní víš? Chceš vůbec o ní něco vědět?
Nejsem Seo Eun Ha.
Nejsem žena, kterou sis vzal.
Oznámil jste Geumhaegeng Constrution že jste změnil stavitele?
- Oznámil. - Pokud změníte už schválené...
- Máte s tím problém? - Nebudou jenom přihlížet.
- Jsem zvědavý, co udělají. - Pane řediteli.
Našli jste ho?
Dobře. Už tam jedu.
Chcete ještě něco probrat?
Dáte si kafe, pane řediteli?
Tohle může znamenat pouze dvě možnosti.
Buď se zbláznila, nebo ji někdo prosazuje.
- Myslím si, že je to to druhé. - Taky si myslím.
- Seo Eun Ho, nevíte o něčem? - O čem?
Ohledně paní Choi. Mám pocit, že má něco společného s naším ředitelem.
- Jinak by se takhle nechovala! - Bohužel nic nevím...
Zjistěte o ní víc! Dávejte pozor na své kolegy.
Možná se snaží získat ředitelovu pozornost.
Jako v seriálech!
Bude se bouřit proti ředitelovi
a ten se do ní zamiluje, protože se k němu žádná takhle nechovala.
Nesnaží se tohle udělat?
Naučím ji.
- Musím ji usadit! - Nedělejte to prosím.
Pokud s ní budete mít špatné vztahy, může to být pak špatné...
Když jsem začínala, nemohla jsem se ani nadřízenému podívat do očí.
Jak se opovažuje takhle mluvit!
Choi Mi Yeon!
Pojďte za mnou. A vy také.
Buď na ně hodná!
Chcete si tu jenom hrát? Tohle je váš první den v práci!
Proč se smějete, když k vám mluví váš nadřízený?
Choi Mi Yeon, tohle je hierarchní řád. Rozumíte?
Přesně tak. Hierarchní řád.
- Chcete se nechat vyhodit? - Můžete mě vyhodit?
Jen to zkuste.
Bolí mě žaludek, potřebuji jít na záchod.
Hele.
To teď mluvíte na mě?
Je tu ještě někdo jiný?
Vypadáš, že jsi mladší než já.
Jestli se budeš takhle nadále chovat, tak to nestrpím.
Opravdu chceš vidět, co dokážu?
Budu ti vykat, když tu budou ostatní.
Ale chovej se ke mě s respektem. Rozumíš?
Co se děje?
- Je rozvázaná. - Co?
- Máte rozvázanou botu. - Můžu si ji zavázat sám.
- Neskončila jste? - Neskončila.
- Kde je ředitel Choi? - Teď není v kanceláři.
Počkám, dokuď se nevrátí.
Promiňte. Támhle je recepce. Prosím, počkejte tam.
- Řekl jsem, že počkám tady! - Prosím, počkejte na recepci...
- Prosím běžte na recepci... - Pusťte mě!
- Proč je tady? - Počkejte prosím.
Prosím, podržte dveře!
Prosím, tudy.
Pojďte prosím.
- Tohle si nenechám líbit. - Jen na něj prosím počkejte.
Problém se nevyřeší tím, že jste na pana ředitele naštvaný.
Seo Eun Ho? Seo Eun Ho?
Kam jedete Seo Eun Ho?
Seo Eun Ho! Seo... Co to do ní vjelo?
Právě teď...
- jste řekl, že se jmenuje Seo Eun Ha? - Znáte ji?
Bylo tady vyrobené.
Pouze u nás můžete vyrobit něco takového s tak složitým vzorem.
Můžete zjistit, kdo ho koupil?
Nejsem si jistý. Nevedeme si takové záznamy.
- Byla to žena? - Nevím.
Musím pokračovat v práci. Pokud si nic nekoupíte, odejděte prsím.
Něco si koupím.
Zaplatím vám kolik chcete, jen si prosím vzpomeňte.
Teď si na to vzpomínám.
Řekla mi, že mi zaplatí, kolik budu chtít
a měla sebou obraz, který namalovala.
Není
tohle ona?
Podobá se jí.
- Co tady děláš? - Jsou tady uložené obrazy Eun Hy?
- Proč se ptáš? - Musím je vidět. Jsou tady?
Co je tohle? Proč je tady tvoje jméno?
- Vidím ho. - Vidíš ho?
To se stalo...
Říkala, ať vám nic neříkám.
Takže mi to neřekneš?
Požádala mě ať zajistím jídlo z této restaurace pro syrotčinec.
Víc nevím!
Vítejte!
- Co si dáte? - Něco mi přineste.
Něco? Naše Rabokki je velmi dobré. ChtěI byste si je dát?
Dobře. Dám si tohle.
Zlato!
- Musel o nás slyšet! - Slyšet co?
Že naše Rabokki jsou velmi výborné!
Nezdá se, že by šel jenom okolo.
Mami!
Příjdu jindy.
Počkejte! Poslyšte.
Nešahejte na mě.
Vy jste Seo Eun Hin manžel, že?
- Proč jste tady? - A co vy?
Proč jste přišel na náš výroční večírek?
Odpovězte mi jako první. Potom vám řeknu, proč jsem tady.
- To protože... - Je vdaná, nechte ji být.
Pokud potřebujete peníze, postarám se o to.
Co myslíte tím "Pokud potřebuji peníze"?
Kdo si myslíte, že je za tím celým dodáváním jídla pro syrotčinec?
Pokud hledáte soucit, tak už nechte moji ženu být.
- Kam chcete jet? - Kde teď je Suk Won?
Promiňte?
- Kdo je to? - Nikdo...
- Je to jen průzkumový hovor. - Průzkumový hovor?
Takže...
Je to on...
Sponzor vaší restaurace
je můj tajemník. Už tomu rozumíte?
Kdo to byl? Znáš ho?
- Tohle všechno je pro ty děti? - Proč se ptáš?
Také nás chce sponzorovat?
Nemůžeš se mu vloupat do kanceláře! Přesvědčím Min Wooa.
Zavolám ti později.
- Už jsi tady. - Přesvědčíš mě k čemu?
- Cože? - Neřekl jsi to teď?
Tohle. Jen jsem mluvil o přesvědčení investorů.
Víš, že se snažím najít investory pro nás nový projekt.
Posaď se. Vypadáš, že si chceš o něčem se mnou promluvit.
Kam jsi jel včera s Eun Hou?
Jeli jste jenom do nemocnice, kde je její chůva?
- Ne. - Přesně tak.
Pokud je někdo v tak kritickém stavu, že musí být hospitalizován
tak by nevařil tteokbokki.
- Byl jsi v její restauraci? - ViděI jsem i její rodinu.
Její milenec...
je chůvin syn.
VěděI jsi o tom?
I kdybych věděI, jak bych ti o tom mohl říct?
Její chůva je opravdu nemocná.
Má problémy s játry.
Včera najednou zkolabovala.
Nějak se to nafouklo, když mi volali.
Neřekla ti o tom?
Tvá manželka se stále setkává s bývalým přítelem a finančně je podporuje.
Také by mě to naštvalo, být tebou.
Ale není dobrý nápad se s nimi jakkoliv zaplést.
Mohlo by to nezvratně poškodit váš vztah.
MěI bys to s ní vyřešit. Pokud nechceš, aby se to zhoršilo víc.
Máš pravdu.
- Co se děje? - Nic.
Rameno na vybrečení.
Dnes ti ho půjčím.
Breč pokud chceš.
Musela jsem se zbláznit.
Tahle peřina byla vyrobená z husích peří v Polsku.
- Je to tak? - Tahle postel je teď pohodlnější!
Usínat v zájemném objetí.
Ačkoliv teplejší peřina vyrobená z husího peří na Sibiři
je právě na cestě sem.
Od teď budeš spát na posteli, já budu na pohovce.
To nemusíš. Já budu samozřejmě spát na pohovce.
- Samozřejmě? - Už jsem na ní spávala, takže...
Seo Eun Ho, promluvme si, upřímně.
Promluvit si?
Cítíš se nepříjemně, když jsem s tebou?
Ne, tak to není...
Co jsem včera udělal...
Co se stalo s našemi rty...
Nebudu se zbaběle schovávat, za to, že jsem byl opilý.
ChtěI jsem to udělat.
Moje city...
Moje srdce mi řeklo to udělat.
Neovládáme svoje srdce, ne?
Nedívej se na mě tak lítostně. Je mi z toho ještě hůř.
A taky ohledně toho, jak jsi se Suk Wonem odjela za chůvou.
Pokud se něco takového stane, chtěl bych aby jsi jela se mnou.
Jsem tvůj manžel. Ostatní by si to mohli špatně vyložit.
- Dobře, omlouvám se. - Také se omlouvám.
Že jsem tě bez svolení políbil.
Už se toho nemusíš bát. Už se k tobě nepřiblížím.
Jaký byl tvůj první den v práci?
Co si myslíš?
- Asi ses moc nebavila. - Přesně tak.
Nevím co tam dělám!
Je to dobrá zkušenost. Pomůže, ti to, když ji budeš vlastnit.
- Mysli pozitivně. - Pozitivně?
- Vypito. - Co je to?
Řeknu ti to, až to vypiješ.
Jak ti je? Nic ti není? Můžeš dýchat?
Ano.
Pomalu budeš ztrácet sílu v těle.
Potom příjdeš o vědomí a usneš
- do hlubokého spánku. - Nedělej si ze mě srandu.
Je to ze žížal.
Lékárnice mi řekla, že jakmile to vypiješ, tak bude mít takovou sílu
že mě nenecháš v noci spát.
Budeš to pít každý den.
Pro naše budoucí miminko. Ano?
Budu, pokud se nám ho takhle podaří mít.
Seo Eun Ho.
Na něco se tě zeptám.
- Po čem toužíš? - Toužím?
Nezdá se, že chceš převzít firmu.
Máš něco jiného, co chceš?
Něco co chci?
Předpokládám, že nechceš nadále takhle žít.
Až toho dosáhneš
potom...
od tuď odejdeš?
Nemám kam jinam jít.
Takže nemůžu odejít.
- Jsi vzhůru? - Ne.
Máš větší touhu?
Dostáváš jenom to nejlepší.
Nic tu není.
Řekli mi, že ji budeš mít.
Věříš takovým lidem?
Už nevěř všemu, co ti říkají.
Jenom věř mě.
- Ty máš ale nervy. - Ale i tak mi věříš.
Věříš mi i když nechceš.
Proto vím, že mi věříš ...
i když lžu...
Nevzbudil jsem tě, že?
Vzbudil, už jsem spal.
Potom, co jsi řekl,
že se o to postaráš, nemůžeš jenom tak spát.
Něco se mi nezdálo, tak jsem nemohl spát.
Co se ti nezdálo?
Choi Min Wooova manželka.
Není to jen zvláštní, ale velmi divné.
Když jsem zjišťoval co má rád a jeho slabiny.
Jeho manželka...
je velmi podobná té, se kterou jsem něco měl.
Zmínil jsem se ti o ní minule, ne?
Jmenuje se Byun Ji Sook.
O čem to mluvíš?
Mluvím o jeho manželce.
Je úplně stejná jako Byun Ji Sook.
Ještě divnější je, že Byun Ji Sook zemřela před měsícem.
Vydali jí úmrtní list.
Řekl jsem ti, že jsem ji nedávno potkal...
když jsem měI jednání s ředitelem Choiem.
Také jsem ji dneska potkal ve firmě.
Hned utekla, když mě viděla.
Tak jsem se na ní zeptal.
Řekli, že je to nový zaměstnanec.
Aže se taky jmenuje Seo Eun Ha.
Není to jméno jeho manželky?
Takže?
Neustále jsem nad tím přemýšlel...
Ony se prohodily.
Byun Ji Sook nahradila Seo Eun Hu.
Dává to vůbec smysl?
Proto říkám, že je to divné.
Vy teď spolu bydlíte, že?
Proč to neprověříš?
Pokud to tak je
nemusím mít problémy se získáním zakázek...
- do konce mého života. - Do konce tvého života?
Dej mu to prosím.
Když to příjme
budeme na jedné straně.
Přesně jako ty a já.
Do konce našich životů.
Řekl jsi ještě o tom někomu?
Právě jsem na to přišel.
Proto jsem ti volal takhle pozdě.
Takže to nikomu neříkej.
Najdu nějaký důkaz
a pak můžeme podniknout.
Snad to nebude trvat dlouho.
Nesnáším čekání.
Dnes je naše jediná šance.
Dnes o půlnoci
Sungjin condo číslo 606.
Tímhle se tam dostaneš.
Musíš mu píchnout tuhle injekci.
Není to jednoduché?
A hned bude konec.
Šéfe.
- Mám oloupat i ostatní? - Oloupej všechno.
Stejně je všechny sníš ty, mizero.
Ty, prevíte!
Upřímně,
zaplatit ti 500 milionů za zabití někoho,
je víc než dost.
Zeptej se ostatních.
Kdo jiný by ti tolik dal?
Nelam si s tím hlavu
jenom by tě bolela.
Postarej se o to.
A pak už se nemusíme nikdy vidět, jasný ?
Hajzle jeden!
Už o tom nikdy nemluvte.
Jinak vás udám.
Hej! Hej!
To bereš na co?
Neproudí tu vzduch...
Je to víc než jednoduché. Hned bude konec.
Zlato!
- Mami! - Zlato.
- Mami.
Co se děje?
Probuď se.
Au.
Neumíte ani kopírovat?
Omlouvám se.
Seo Eun Ho.
Pořezala ses o papír?
Jak se můžeš o něj pořezat?
Co sis to myslela?
Pojď ke mě.
Zalep si to.
Neděkuj mi.
Kvůli tomu jsi mě zavolal?
Nechci aby sis hrála na chudinku kvůli malé rance.
Zalep si to tady.
Seo Eun Ho.
Suk Wona jsi znala dřív, než jsme se potkali, že?
Ano.
Jak jste se poznali?
Řekneš mi to?
Nebylo to za příjemných okolností...
Poprvé...
Musíme tohle řešit v práci?
Pokud nechceš, tak nemusíme.
Není to tak, že bych ti to nechtěla říct...
Máš důvod, proč mi to nemůžeš říct.
Vím to.
Tohle vím.
Pokud to máš zalepené, už můžeš jít.
Už si v práci neubliž.
Bolí mě to vidět.
Nechám se propustit.
Pokud tu zůstanu, budeme muset zaplatit za nemocnici.
Proč jsi nám nic neřekla, když ti řekli výsledky?
Takhle jsi zbytečně trpěla!
Změnilo by se na tom něco?
Už tak na tom byly moje játra špatně.
Jedna jaterní dialýza stojí i několik milionů.
Proč bychom za to zbytečně utráceli?
To raději zemřeš?
Proč to říkáš před naším synem?
Dává to smysl?
Je to poslední stádium cirhózy jater.
Pokud se nezačne léčit
zemře na selhání orgánů.
- Pro tebe. - Pro mě?
Stále zvonil, tak jsem to zvedla.
Zní jako tvůj přítel.
- Prosím? -To jsem já Ji Sook.
Můžeme se sejít? Je to důležité.
Řekla jsem, ať mě neotravuješ.
- Bude to jen chvilka. - Nerozměl jsi mi?
Už mi znovu nevolej.
Volané číslo...
Když jsem byl malý
myslel jsem si, že život je důležitější než peníze.
Nepochyboval jsem.
Zachránit někoho, kdo umírá.
Utracením milionů je ta správná věc.
Proč to teď vytahuješ?
Chtěl sis o něčem důležitém promluvit.
Zrušil jsem i svoje plány.
Tohle je to důležité.
Musíš mě pochopit.
Pokračuj tedy.
Chtěl jsem změnit svět.
Nesnáším tento svět, kde bez peněz nic nezmůžeš.
Změň ho.
Proto jsem tě finančně podporoval.
Počkat...
nechápu, proč se mi teď snažíš říct, že potřebuješ víc peněz?
Jak jsem ti řekl, musíš mě pochopit.
Už jsi prověřil jeho manželku?
Pokud nedostanu zakázku na obchodní dům
tak mě doma vyhodí.
Vše se dnes vyřeší.
Jen chvilku vydrž.
Opravdu?
Proč se na mě takhle díváš?
- Dáš si ještě? - Ne, děkuji. Ještě mám.
V knize 'Zločin a trest'
chudý student práva řekne po zavraždění lichváře toto:
'Pozoruhodný člověk změní svět. '
'Pozoruhodný člověk povstane nad boha a ďábla. '
Já... jsem ten pozoruhodný člověk.
Nebraň se, Jung Tae.
Pokud vyplýtváš takhle energii
byla by to škoda, ne?
Nepřežiješ to.
Jen nevím, jestli to bude vražda nebo sebevražda.
Jung Tae.
Tvá smrt prospěje lidstvu.
Už jsi mě pochopil?
Dnes o půlnoci
Je to tvá poslední šance.
Volané číslo...
Můžu vám pomoci?
Promiňte!
Je to stejný kluk, co tady byl už minule.
Chtěl se sejít s paní Choi.
Co tím myslíte?
Ten kluk, co tady byl minule, před domem telefonoval?
Ano.
Volané číslo...
Pamatuješ si tu pistoli?
Musím udělat něco horšího, než bylo tamto.
Máma je vážně nemocná.
Je to v Sungbook Dong, Sungjin Condo čílo 606.
Pokud jsi moje sestra...
Pokud jsi moje rodina...
Zastav mě.
Prosím.
Musím to vědět.
Prosím?
Kdo je ten muž, do kterého jsi byla zamilovaná?
Vím, že jsme si slíbili, nezasahovat do soukromí.
A také to, že nebudeme vytahovat minulost.
Ale jsme manželé.
Bydlíme a děláme všechno společně.
Jsi první, koho ráno vidím.
Musím vědět, že jsem se nemýlil.
Opravdu si na tohle nepamatuješ?
Není možné, aby sis to nepamatovala. Pořádně se podívej.
Nevím, co to je.
Nevím, čí to pero je.
Udělej, co musíš udělat.
Zdáš se, že jsi myšlenkami někde jinde.
Tohle je vaše zpráva.
Co se děje?
Musím jít.
Půjdu s tebou.
Pojedeš zase se švagrem?
Máš toho teď moc.
Musel jsem dodělat něco důležitého.
Raději to dělám osobně.
Co je?
Musíš zase odejít?
Ne.
Už jsem to dokončil.
Nenastoupíte?
Volané číslo...
Neřekneš mi, co se děje?
Promiň.
Nemůžu ti to říct.
Zeptal ses mě, co chci.
Pro někoho žít obyčejný život může být sen.
Můj sen... můj cíl...
je žít obyčejný život.
Co jsem to udělala?
Proč jste nejel, když byla zelená?
- Co prosím? - Opravdu...
Když naskočí zelená, tak máte jet.
Bože, co teď udělám?
Moje pojišťovna vám uhradí škodu.
Tady nejde o peníze.
Právě jsem tohle auto koupila.
Seo Eun Ho!
Taxi! Taxi!
Zastavte auto! Zastavte auto!
Překročila jste rychlost. Můžu vidět vaše doklady prosím?
Nevzala jsem si kabelku.
Můžu tedy vidět váš technický průkaz?
-Není tohle vaše auto? - Je manželovo.
Jak se jmenuje váš manžel, jaké má telefonní číslo?
Nemůžete mě nechat jít? Můžete mi poslat pokutu.
Docela spěchám.
Vystupte si prosím z vozidla?
Vystupte z vozidla, prosím.
Hej, zbláznil ses?
Nemůžeš jen tak investovat do společnosti.
Proč mě neposloucháš?
Takže?
Ano. Dobře, dobře.
Jaké je vaše rodné číslo?
890702...
Dobře, vaše jméno...
- Seo Eun Ha. - Seo Eun Ha.
Můžete mě potom pustit?
Mám velmi naléhavou schůzku.
Můžeš ji vzít otisky prstů na ověření totožnosti?
Už jdu.
Podejte mi prosím ruku.
To nejde.
Promiňte.
Co děláte?
Jen potřebuji vaši ruku...
Bude to rychlé.
- Nechte mě. - Co děláte?
- Požádal jsem vás o ruku. - Proč tohle děláte?
Natáhněte prsty. Řekl jsem ať natáhnete prsty.
- Jen ho tam dáte. - Nechte mě. Proč mi tohle děláte?
Proč tohle děláte?
- Natáhněte prsty. - Pusťte ji!
Min Woo.
Bylo to celé halucinane.
Celé to začlo z nedorozumění.
Včetně podezření, že tvůj otec zabil tvého strýce...
může být jen klam.
Hledík větší.
To znamená "touhla".
Co se děje?
Řekla, že zaplatí cokoliv.
Přinesla obraz, který namalovala.
I když je to chybné
může to způsobit problémy.
z AJ přeložila Seon 28.9.2016